‫הוא רץ לשם!‬ ‫-הנה הוא, תקיפו אותו!‬
‫מגרשי שדים? משהו קרה?‬
‫לא בטוח כאן לאזרחים. בבקשה תישארו בבית.‬
‫בוודאי. בוא נלך, סטורו.‬
‫מגרשי שדים?‬
‫אני רוצה לראות מגרשי שדים נלחמים.‬
‫סטורו!‬ ‫-זה לא בטוח, תתרחקי.‬
‫זה מסוכן. תחזור.‬
‫סטורו!‬
‫לעזאזל! הוא תפס בן ערובה!‬
‫תעצור!‬
‫שחרר את הילד.‬
‫אתה במבוי סתום. זה לא יעזור לך.‬
‫לא!‬
‫הן ממש כחולות ויפות.‬
‫זה חסר תועלת. אני לא מצליח לשלוט בזה.‬
‫לעזאזל!‬
‫לא ייאמן. אני לא רואה כל שיפור.‬
‫לעזאזל! שורה?‬
‫בוקר טוב, רין.‬
‫לעזאזל, מצאת אותי. התאמנתי בחשאי...‬
‫ידעתי שאתה מתאמן כאן בכל בוקר.‬
‫מה, ברצינות?‬
‫מה ציפית?‬
‫התפקיד שלי הוא לבדוק אם אתה מהווה איום.‬
‫לא אמרתי לך לא לשרוף את כולם?‬
‫אתה מדליק את שני הנרות בצד בבת אחת‬ ‫ונמנע מהאמצעי.‬
‫אני יודע!‬
‫אם הלהבות שלך שוב יצאו משליטה,‬ ‫יוציאו אותך להורג בגירוש שדים.‬
‫תתחיל בכך שתתרגל לשימוש בלהבות שלך.‬
‫אל תשלוף את חרב הקומה שלך עד שתעשה זאת.‬
‫מובן.‬
‫בוא נזוז, רין.‬
‫מה?‬
‫האזור שמעבר לקו מסוכן מאוד.‬
‫כולם צריכים להתרחק. בבקשה תתרחקו!‬
‫עבודה טובה.‬
‫אוקומורה, תודה שבאת.‬
‫אני מצטער שאני מאחר.‬
‫אני יוקיו אוקומורה.‬ ‫מגרש שדים בדרגה בינונית ראשונה.‬
‫אני קירגקורה.‬ ‫מגרשת שדים בדרגה בכירה ראשונה.‬
‫מי זה?‬
‫מי, אני?‬ ‫-רין! מה אתה עושה פה?‬
‫אני רין אוקומורה, מגרש שדים מתלמד!‬
‫באתי להציל את היום.‬
‫הוא לא... את יודעת? זה רעיון טוב?‬
‫הוראות מחלקת אכיפת החוק.‬ ‫אסור לי לעזוב אותו.‬
‫אחזיק אותו חזק כדי שתוכלו לסמוך עליו.‬
‫מישהו יכול להסביר מה קרה?‬
‫תרשו לי...‬
‫בבקשה אל תקשה על עצמך.‬
‫בבקשה תרשו לי להסביר.‬
‫אני סבורוטה טודו, מגרש שדים בדרגה‬ ‫בכירה משנית ומנהל הכספת התחתונה.‬
‫הכול התחיל כשהעין השמאלית‬ ‫של המלך הטמא נגנבה‬
‫מהמקום בו היא הוחבאה‬ ‫באזורים העמוקים ביותר של האקדמיה.‬
‫המלך הטמא? העין השמאלית? מה זה?‬
‫נגנבה? איך?‬
‫הכספת התחתונה אמורה להיות‬ ‫האזור הכי מוגן בבית הספר.‬
‫לא ברור איך הם פרצו פנימה וגנבו אותה.‬
‫האליטה של הכספת התחתונה ואני‬
‫רדפנו אחרי גבר במסכת גז עד לסמטה הזו.‬ ‫אנו מאמינים שהוא הגנב.‬
‫לא...‬
‫האיש השתמש בילד בתור מגן אנושי...‬
‫אימא!‬ ‫-סטורו!‬
‫הוא לקח את הילד וברח לבניין הזה‬ ‫שם הוא עכשיו מתחבא.‬
‫וגרוע מכך,‬
‫כמות גדולה של מיאזמה שוחררה לאזור‬
‫וכרגע 31 אנשים,‬ ‫כולל אזרחים, נידבקו בזיהום.‬
‫אין מספיק רופאים כדי לעזור להם.‬
‫הילד ספג את מרבית המיאזמה מהבקבוק.‬
‫ייתכן מאוד שחייו בסכנה.‬
‫ואם העין השמאלית נגנבה, זה יהיה האסון‬ ‫הגדול ביותר בהיסטוריה של הצלב האמיתי.‬
‫היי, יוקיו, מה הקטע עם העין השמאלית...‬
‫בבקשה תישאר רגוע.‬ ‫נעשה כל שביכולתנו.‬
‫הגבר עם מסכת הגז חזק?‬
‫זה גם לא ברור.‬
‫הוא רק רץ ולא נלחם חזרה.‬
‫אנחנו לא יודעים אם הוא שד או אדם.‬
‫בכל אופן, עלינו למהר.‬
‫ראשית, גברת קירגקורה ואני...‬
‫סליחה.‬
‫מה קרה לבן שלי?‬
‫את האימא של הילד החטוף?‬
‫עכשיו שאנחנו כאן, תוכלי להירגע.‬
‫אנחנו נחזיר אותו בשלום ובבטחה. אנחנו...‬
‫אנחנו לא יכולים להבטיח את שלום בנך.‬
‫תתכונני לגרוע מכול.‬
‫לא...‬
‫היי, יוקיו!‬
‫שורה, בבקשה תשימי עין על אחי.‬
‫מה?‬ ‫-בסדר.‬
‫נזכרתי שעליי לעשות משהו.‬
‫בוא נלך, רין.‬
‫לעזאזל עם זה, אני גם בא.‬
‫מגרשי שדים הם לא מושלמים.‬
‫לא תמיד נוכל להציל את כולם.‬
‫אל תבטיח הבטחות ריקות.‬
‫אל תניח שניכשל אם עוד לא ניסינו, פחדן!‬
‫טוב, מספיק עם זה.‬
‫שחררי אותי, ציציפלצת!‬
‫לעזאזל...‬
‫אוקומורה.‬
‫מר טודו.‬
‫בבקשה תן לי לבוא איתך.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫קיבלתי חיסון אז אני בסדר.‬ ‫אני רוצה לבוא כי זה קרה כשהייתי אחראי.‬
‫אני מבין. בוא נלך.‬
‫אוקומורה, אולי הגעת מרקע מורכב,‬
‫אבל שמעתי שאתה מוכשר מאוד‬ ‫בשביל מישהו בן גילך.‬
‫בכלל לא. אתה באת‬ ‫ממשפחה מכובדת של מגרשי שדים, לא?‬
‫אומרים שלמשפחת טודו היה קשר הדוק‬ ‫עם הכספת התחתונה כבר דורות רבים.‬
‫כן...‬
‫אז מה זו העין השמאלית הזו?‬
‫רין!‬
‫מה אתה עושה פה? איפה שורה?‬
‫התחמקתי ממנה.‬
‫הבטחתי לאימא הזו שאציל את הילד שלה.‬
‫אני לא יכול לחכות ולא לעשות דבר.‬
‫אסחב לך את הציפור הזו.‬
‫טוב, תחזיק אותה. אבל אל תעשה שום דבר אחר.‬
‫מה הקטע עם הציפור?‬
‫מעין קנרית.‬ ‫היא מפסיקה לצייץ כשהיא חשה במיאזמה.‬
‫אפרופו, היא הפסיקה לצייץ.‬
‫הנה הוא.‬
‫הילד עדיין חי.‬
‫אבל מצבו קריטי. עלינו למהר.‬
‫אל תזוז!‬
‫עוד צעד אחד ואירה.‬
‫הוא נעלם.‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫זה מזויף.‬
‫יוקיו!‬
‫מר טודו!‬
‫עכשיו שגיליתם אותי, אין ברירה אחרת.‬
‫אעכב אתכם כמה שאוכל!‬
‫שד? הוא עבר לצד השני?‬
‫רין!‬
‫לילד הזה לא נותר זמן רב.‬ ‫תוציא אותו מפה מהר!‬
‫אין בעיה.‬
‫אני לא יכול לתת לכם לעזוב עכשיו.‬
‫תתרחק.‬
‫רין!‬
‫אני היריב שלך!‬
‫כשאני מביט בך אני נזכר במי שהייתי.‬
‫כל חיי חייתי כפי שנדרש ממני,‬
‫ולא יכולתי להביע‬ ‫את הספקות שחשתי במשך שנים.‬
‫עבדתי כמו חמור, למען המסדר והמשפחה.‬
‫רציתי להיות כמו אבא שלי ואחי הבכור.‬
‫אבל מה השגתי מהחיים האלה?‬
‫שום דבר.‬
‫אז החלטתי להודות ברגשות האלה.‬
‫אבא שלי, אח שלי, המסדר...‬ ‫ששנאתי הכול בעולם הזה.‬
‫ואתה יודע מה?‬
‫אחרי שהודיתי ברגשות האלה, הרגשתי נהדר.‬
‫כמו למצוא את הפיסה החסרה בי‬ ‫שסוף סוף מצאה את מקומה.‬
‫זה אומר שהיית חלש‬ ‫ונכנעת לפיתוי של השד.‬
‫החולשה מתחבאת בלבבות כולם.‬
‫או שאתה מפחד להודות בזה?‬
‫נראה שהגיע הזמן שאלך.‬
‫נהניתי מהשיחה הלא צפויה זו איתך ועם אחיך.‬
‫אולי אתה לא מבין עכשיו את המילים שלי‬ ‫אבל לאט לאט הם יחלחלו בך.‬
‫כשיגיע היום, אקבל אותך בזרועות פתוחות,‬ ‫יוקיו אוקומורה.‬
‫חכה!‬
‫יוקיו!‬
‫יוקיו, מה נעשה איתו?‬
‫הנבגים בטח נשרפו מהלהבות שלך‬ ‫ואז הם התרבו בקצב מהיר כדי לתקן את עצמם.‬
‫לא נשיג לו עזרה בזמן.‬ ‫אצטרך לטפל בו פה.‬
‫אני לא יכול!‬
‫יוקיו, זה באמת בטוח?‬
‫אני...‬ ‫-אל תעשה דבר!‬
‫אצטרך להזריק את החיסון‬ ‫ישר למעטפת התא שלו מבלי לפגוע בנבגים.‬
‫תישאר מרוכז...‬
‫הידיים שלי!‬
‫מדוע הן רועדות? זה...‬
‫זה כמו כשהייתי ילד.‬
‫כל כך פחדתי מהשדים,‬ ‫כל שיכולתי לעשות זה לעמוד ולבכות.‬
‫זה בדיוק כמו אז.‬
‫רציתי להיות כמו אבי ואחי הבכור.‬
‫אבל מה השגתי מהחיים האלה?‬
‫שום דבר.‬
‫החולשה מתחבאת בלבבות כולם.‬
‫או שאתה מפחד להודות בזה?‬
‫יוקיו!‬
‫אין סיכוי! אני לא כמוך!‬
‫סטורו!‬
‫אימא?‬
‫תודה רבה.‬
‫אין על מה.‬
‫זה אוקומורה שלנו.‬
‫עבודה נהדרת.‬
‫מפיסטו!‬
‫נראה שהם רימו אותנו.‬ ‫מסתבר שהאירוע הזה נועד להסיח את דעתנו.‬
‫העין השמאלית האמיתית נגנבה.‬
‫בן הברית שלי מחפש אותה עכשיו.‬
‫מתי את...‬
‫הזקן הזה טודו היה מפוקפק, אז בדקתי אותו.‬ ‫נראה שהתחושה שלי הייתה נכונה.‬
‫ועוד דבר אחד.‬
‫עוד אין לנו פרטים, אבל...‬
‫נראה שיש בעיה עם העין הימנית‬ ‫גם במשרד שלנו בקיוטו.‬
‫זה אכן מצב חירום.‬
‫העניין הזה של עין ימינית ושמאלית...‬
‫בכל אופן,‬
‫אנחנו צריכים להקים צוות מצוין‬ ‫שיחזיר את העין השמאלית וימצא אותה מיד!‬
‫מר אוקומורה, אני מצרף אותך לצוות.‬
‫אותי, אדוני?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אנו עוד לא יודעים מה המטרה של האויב שלנו,‬
‫אני רוצה אותך במשימה‬ ‫בתור מישהו שהיה בקשר ישיר איתו.‬
‫מובן.‬
‫אז בואו ניפגש בעוד שעה במרכז הבסיס.‬
‫שורה, בבקשה שימי עין על אחי.‬
‫אין בעיה.‬
‫הוא רק בן 15 וכבר מתנהג כמו איש זקן.‬ ‫הוא בטוח יקריח בגיל צעיר.‬
‫היי, יוקיו!‬
‫יום אחד אתה תאכל את האבק שלי!‬
‫חכה ותראה!‬
‫אני אוכל את האבק שלך?‬
‫אין מצב. הבדיחות האלה‬ ‫בטח נשמעות טוב יותר בראש שלך.‬
‫מה?‬
‫כפי שאתה רואה, אני עסוק.‬
‫לא תמיד אוכל להיות השמרטף שלך.‬
‫נכון מאוד...‬
‫אני אני.‬
‫לך לעזאזל!‬
‫בסוף כל כך אפתיע אותך‬ ‫שהלסת שלך תפגע ברצפה.‬
‫לא יצא לי לצאת לטיול השנתי של התיכון,‬ ‫אז זו הפעם הראשונה שלי בקיוטו.‬
‫בננות נחשבות לחטיף, נכון?‬
‫אתה כל כך מתרגש שזה כמעט מרענן.‬
‫זה לא טיול בשביל הכיף. היכנס.‬
‫איפה אשב?‬
‫קרא את האווירה. שב מקדימה.‬
‫אני הולכת לקרון מספר שלוש‬ ‫לראות מה קורה עם החיסונים.‬
‫אתה תישאר פה ואל תעשה בעיות.‬
‫אין בעיה.‬
‫עכשיו...‬
‫מה זה?‬
‫אין מצב! מגדל קיוטו? יש גם בקיוטו מגדל?‬
‫אני חייב לבקר שם!‬
‫רין...‬
‫שיימי!‬
‫מה הבעיה איתי? למה אני לא יכולה לדבר?‬
‫היי!‬
‫סוגורו, מיווה, שימה! בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב, מוריימה.‬
‫בוקר טוב. גברת קירגקורה אמרה‬ ‫ללכת לקבל חיסון בקרון מספר שלוש.‬
‫טוב.‬
‫חבר׳ה, אני שמח לראות שאתם בסדר.‬
‫ידעתם שיש מגדל בקיוטו?‬
‫ברור, אתם מקיוטו.‬
‫איזה עוד מקומות עליי לבקר?‬
‫בון, תשחרר.‬
‫אני יודע.‬
‫קונקומרו!‬
‫קונקו, אל תהיה כל כך שקוף.‬
‫למה הוא מתנהג כאילו שום דבר לא קרה?‬ ‫מה אם הוא ישתולל שוב?‬
‫זה מה שהאחראים החליטו.‬
‫פשוט תניח למצב.‬
‫איך אתה יכול להיות כה אדיש, שימה?‬
‫הם מתייחסים אליי כאילו הייתי חיית פרא.‬
‫אני לא יכול להאשים אותם.‬
‫זו תגובה טבעית.‬
‫איזומו, למה שלא תבואי לשבת פה?‬
‫מה?‬
‫שום דבר...‬
‫שימו לב, בבקשה.‬
‫אני שורה קירגקורה.‬ ‫המנהיגה הרזרבית שלכם שלא מבחירה.‬
‫בואו נתחיל עם תדרוך של המצב.‬
‫מוקדם הבוקר,‬ ‫בכספת התחתונה של המסדר,‬
‫העין השמאלית של המלך הטמא‬ ‫שהוחבאה בשל היותה סכנה מיוחדת,‬
‫נגנבה על ידי מישהו לא ידוע.‬
‫אנחנו יודעים שהגנב עבד לפקודתו‬
‫של מגרש שדים בדרגה בכירה משנית‬ ‫ומנהל הכספת התחתונהֿ, סבורוטה טודו.‬
‫המטרות והשותפים שלו עדיין לא ידועים‬ ‫והחקירה עוד בעיצומה.‬
‫הכספת התחתונה במשרד השדה בקיוטו שבמערב‬ ‫גם הותקפה באותו הזמן.‬
‫הניסיון שלהם נכשל,‬
‫אבל הם חיפשו את העין הימנית של המלך הטמא.‬
‫מה הן העין ימנית‬ ‫והעין שמאלית של המלך הטמא?‬
‫לא למדנו עליהן.‬
‫נכון. כי הוא לא נחשב כשד ראשי.‬
‫המלך הטמא הוא שד ברמה עליונה‬ ‫שהפיץ מגפות בתקופת האדו המאוחרת.‬
‫בזמנו הן תבעו יותר מ-400,000 נפשות.‬
‫העין הימנית והעין השמאלית שלו‬ ‫נמשו על ידי הכוהן פוקקו‬
‫כהוחכה לכך שניצח אותו.‬
‫העיניים עצמן פולטות מיאזמה חזקה‬ ‫והם פריטים מסוכנים מאוד.‬
‫מה הפוקקו הזה חשב לעצמו?‬
‫הוא עד כדי כך רצה להשוויץ בהן?‬
‫המלך הטמא...‬
‫בכל אופן,‬ ‫למרות שהמטרה של האויב עדיין לא ידועה,‬
‫זה ברור שהוא רוצה לעשות משהו רע‬ ‫עם העיניים האלה.‬
‫סביר להניח שהמשרד בקיוטו‬ ‫ששומר על העין הימנית יותקף שוב.‬
‫בקיצור, המשימה שלנו‬ ‫היא לטפל במגרשי השדים שנפגעו במשרד בקיוטו,‬
‫ולגבות את האבטחה המוחלשת שלהם.‬
‫זו תהיה העזרה שלכם.‬
‫בואו נעבוד יחד כדי לעשות כמיטב יכולתנו...‬
‫ובבקשה תעשו לי חיים קלים.‬
‫את לא מפחדת ממני?‬
‫מה, ממך?‬
‫למה לי לפחד?‬
‫אתה בטח לא יודע זאת,‬
‫אבל מלא אנשים בעולם‬ ‫הם צאצאים של שדים ובני אנוש.‬
‫למעשה, הרבה מהם הם מגרשי שדים.‬
‫באמת?‬
‫אז לכולם יש בעיה איתך כי אתה הבן של השטן.‬
‫המסדר עוד לא החליט אם זה יתרון או חסרון‬ ‫שהבן של השטן עובד איתם,‬
‫לכן הם עוד לא הרגו אותך.‬
‫אז תפסיק לעשות מזה עניין כמו אידיוט‬ ‫בגלל משהו כה טיפשי.‬
‫גבות...‬
‫גבות?‬
‫גבות, את מנסה לעודד אותי?‬
‫מה?‬
‫תמיד ידעתי שאת בן אדם טוב.‬
‫למה אתה אומר את זה? אני לא!‬
‫וקוראים לי איזומו קמיקי, תודה רבה.‬
‫אל תקרא לי בשם הכינוי המוזר הזה.‬
‫תודה, איזומו.‬
‫עוד לא הרשיתי לך לקרוא לי בשמי הפרטי.‬ ‫-שקט שם! אני מנסה לישון!‬
‫משפטים כמו, ״לנצח את השטן!״‬ ‫או ״למען חבריי!״‬
‫אני שונאת שטויות כאלה‬
‫ואת הפחדנים שמקשקשים אותם,‬ ‫שבורחים כשבאמת צריך אותם.‬
‫אני נשאר שקט ואת ממשיכה לקשקש.‬
‫למי את קוראת פחדן?‬
‫אז מה אתה?‬ ‫-מספיק!‬
‫אנחנו אמורים להיות חברים לצוות.‬
‫חברים לצוות?‬
‫סוגורו, תאמין בי.‬
‫להאמין בך?‬
‫איך?‬
‫קונקומרו!‬
‫מספיק!‬
‫אתם בסדר?‬
‫למה?‬
‫למה הבן של השטן פה?‬
‫למה אתה עושה מזה עניין גדול, סוגורו?‬
‫אל תיתן למראה שלי לבלבל אותך,‬ ‫אני לא שונה מכל אדם רגיל אחר.‬
‫אני מניח שלא משכנע מאוד.‬
‫למה אתה צוחק?‬ ‫-מה?‬
‫שום דבר מזה לא מצחיק.‬
‫שיימי...‬
‫אח שלי...‬
‫לפני 15 שנים הוא נולד‬ ‫כצאצא של השטן ושל אישה בת אנוש.‬
‫הוא ירש את הכוח של הלהבה הכחולה של השטן.‬
‫אם אני לא טועה,‬ ‫אתה אחיו התאום של אוקומורה, לא?‬
‫לא ירשתי את הלהבה הכחולה.‬
‫אני עובר בדיקות כל יום...‬
‫זה מוזר אבל אני סתם בן אדם רגיל.‬
‫הלהבות של רין אוקומורה הוחבאו בחרב הקומה‬ ‫על ידי האיש שגידל אותנו.‬
‫כתוצאה מכך, הוא חי חיים יחסית רגילים‬ ‫במשך 15 השנים האלה.‬
‫אולם חרב הקומה לא יכלה עוד להכיל את כוחו.‬ ‫הוא התעורר לפני שלושה חודשים.‬
‫לפני שלושה חודשים?‬
‫עד אז הוא גדל בלי לדעת מי הוא.‬
‫למה? מה הוא קיווה להשיג מכך שגידל אותו?‬
‫גם אני לא יודע.‬
‫לפני 16 שנים, בלילה הכחול,‬
‫המאמינים במקדש שלי מתו בלהבות הכחולות.‬
‫להבות כחולות יכולות להרוג אנשים.‬
‫סבא שלי...‬
‫גם סבא של שימה ואחיו הגדול.‬
‫אבא של קונקומרו!‬
‫מה?‬
‫המאמינים במקדש שלי הם כמו המשפחה שלי.‬
‫איך אוכל לסמוך עליך אחרי מה שקרה למשפחתי?‬
‫אני מצטער שעברת את זה.‬
‫אבל אז מה? זה לא קשור אליי!‬
‫בון!‬
‫נכון מאוד.‬
‫אתה תביס את השטן, נכון?‬
‫נכון מאוד!‬
‫אז אל תגיד שאני כמוהו.‬
‫אתם תמשיכו לתקוף זה את זה ככה גם בקרב?‬
‫אתם תמותו!‬
‫מגרשי שדים לא יכולים להילחם לבד.‬
‫אולי כדאי שתלמדו לעבוד יחד.‬
‫תמשיך ישר בכביש הזה.‬
‫יוקיו, אתה רוצה להילחם לצדי?‬
‫ולא לחיות בפחד בין הצללים?‬
‫אתה לא רוצה להיות חזק‬ ‫ולהגן על אחיך מהאנשים האחרים?‬
‫אני? להגן על רין?‬
‫אני יכול לעשות זאת?‬
‫אני?‬
‫- בפרק הבא -‬
‫האויב שם אותנו על הכוונת,‬ ‫זה לא הזמן להילחם זה נגד זה.‬
‫למה שלא תגיד זאת לאבא שלך, אדון?‬
‫ממושי, מספיק!‬
‫אז מה שמך?‬
‫רין אוקומורה.‬
‫אני מבין.‬
‫אתה האחד.‬